Ono što sam tražio, ono što sam video što sam izgubio, što sam dobio
Ono što sam sanjao da ću se usuduti jednog dana
glad, snaga hrabrost koju nikad nisam imao
Trenutak jakosti
Bojim se za moju sutrašnjicu i žalim moju jučerašnjicu
Dok vatra gori pored okeana
Crtam po pesku ali talasi dolaze
i brišu sve sa plaže
Ono što sam tražio, ono što sam našao što sam izgubio i što sam dobio
bio sam ja
-Tata, ne mogu da spavam. -Dođi ovamo.
Mislim da neću spavati noćas.
Nećeš da spavaš noćas? Da pogađam zašto?
Znam jednog malog zeku, a on zaspi svake noći
brzo, sa dugim uhom preko obraza.
Gunnel? Gunnel?
Krister Larsson igra u budućem filmu. To je lepo.
Bio je u istoj klasi sa mnom u školi drame.
Zanimljivo! Sad mu je baš krenulo sjajno.
Zar ste samo vas dvojica bili u toj klasi. Šta se dogodilo ostalima?
Još uvek je sjajno kad neko postigne nešto.
Da...
Živimo svoje živote, sortiramo svoje rublje
vičemo na svoju decu, i varamo jedni druge.
Ja svima kažem "Za vikende smo sa prijateljima."
Ali nismo bili već dve godine. Zar nije tako, Gunnel?
Mmm...
Kupujemo sve one nepotrebne i skupe poklone
tako da možemo da mislimo da se još volimo.
Ali mi se ne volimo
Mi čak ne volimo ni sebe.
Mali zeka... spava...
Jebi ga..!
Rune? Ovo je Harry Norbell. On je novi menadžer proizvodnje.
Ja počinjem 1. avgusta, ali mislim da ću početi sad.
Oh pa... U tom slučaju ja sam Rune Runeberg.
-Da, smešno ime. -Da, kao pesnik.
''Visoko na planinama Saarijarvi, živeo je seljak u snegu i ledu"
-Ali ne, nismo rođaci. -Nije niko.
Rune je u razvojnom okruženju deset godina!
Deset godina u avgustu.
Deset godina na istom mestu, to ja zovem vernost.
Drago mi je što smo se upoznali. Zaboravio sam vaše ime!
-Rune. -Tako je! Kao pesnik.
Ne, pesnik je Runeberg.
Vreme je za ručak!
Tata, mi smo već počeli da jedemo!
Tata! Dođi, tata!
Dođi! Tata!
Sad imamo lampu u sauni, ako nekog to zanima.
-Mogu li da upalim lampu? -Ovako je prijatnije.
Viktor, ne uzimaj celo škamp. Ovako se to radi.
Vidiš, ovde ima dovoljno hrane. Talko se to radi.
Povučeš antenu... I onda imaš sve.
-Odvratan si! -Potraži ovo zeleno.
-Muka mi je. -Šta je bilo?
Dobro, svi škampi su na mom tanjiru. Greh je baciti svu ovu hranu.
Pogodite šta slavimo? Dobila sam posao na institutu.
-Čestitamo! -Oh? Mislio sam da nećeš prihvatiti.
-Ranije ne bih, ali sad jesam. -Oh.
-Da li je to sve što imaš da kažeš? -Hvala na ručku.
Ne, imam mnogo toga da kažem o tom šta to znači za nas.
Bićeš otsutna svake večeri i vikendima. Viktore,misliš li da će to biti veselo?
Ne brini, uspeće nam to. Vidiš kako je mama srećna zbog toga.
Već smo prošli kroz ovo, na tebe je red da se pobrineš za stvari.
Ali moraćemo da promenimo sve!
Ako mi sad ne čestitaš biću veoma nervozna i ljuta!
-Čestitam! Divno za tebe! -Za nas!
Uzgred, danas sam završio saunu.
Poslednji deo će biti usporučen posle praznika. Hajde da i to probamo! Živeli!
Kako možeš da budeš ravnodušan prema nečem što je meni važno u životu.
-I tako pokvaren da kriješ to! -To nije istina.
Kao kad smo prošli pored kuće gde smo živeli kad nas je moj otac ostavio.
Ja sam ti je pokazala, a ti je nisi ni pogledao.
Konačno si pogledao neučtivo, i to u pogrešnu kuću!
I onda si rekao: "Pa, to je divno!"
-Tako ljudi razgovaraju. -A onda smo prošli pored starinarnice
Imali su Scrooge McDuck kasicu
A ti si počeo: "Vidi! Imao sam ovakvu kad sam bio dete!"
Govorim o proporcijama! Tvoja kasica prema mojoj porodičnoj tragediji!
-Ti nemaš stida! -Bio sam veoma srećan zbog kasice!
Ovo smo čuli više nego jednom!
Trebalo bi da malo da razmislimo o pansionu.
Čim stignemo tamo sve će biti u redu.
-Spakovao sam sve moje igračke. -Lepo od tebe.
Mogu li da uđem?
Šta je to? Oh, mama!
Dobro, sve dok ne moram da imam posla s tatom.
On bi mi držao lekciju kako se pakuje za odmor.
"Sve velike stvari na dno Ili će biti kraj sveta kakvog on zna.
On misli samo dobro. Bilo mu je teško u poslednje vreme.
Konkurisao je za produkcionog menadžera, ali izabrali su nekog autsajdera.
Institut za Društvene studije. Da li zvuči lepo?
-Iskreno, zvuči dosadno! -To je stvarno jako uzbudljivo!
Uzmi izveštaj koji čitam.
Istražuju uticaj koji međuobroci imaju na školsku decu.
To je značajno za budući razvoj naših škola.
Molim te, prestani! Ista si kao tata.
-Kalle! Požuri! -Možeš li da uzmeš ovo.
Možda bi trebalo da stavimo natpis lopovima "Uzmite ovo"
-Ne, nećete. -Mi ćemo čuvati vašu kuću.
-Kako stoje stvari sa suanom? -Divno, nedostaje još jedna stvar.
Onda ćemo imati inicijaciju
Srčani udar je najčešći uzrok smrti kod muškaraca mojih godina.
-Bar u Finskoj. -Oh, verovatno...
-Da li je Viktor naučio da čita? -Teško mu to ide.
I Kralju, isto.
-On je nekako miran u razredu. -Da li se stidiš?
-On je tatin sin. -Stvarno? Gde je otišao?
-Viktore, dođi ovamo! Viktore! -Idem!
Ćaoe, Britt!Ćao, Bertil!
Daj, Rune. Oni hoće da prođu.
Ne. Ograničenje je 90, i mi idemo 90!
-Moram da piškim! -Piškićeš kad stignemo tamo.
-Za sve si ti kriv! -Ne, ti si kriva, Lotta.
-Tata, moram da piškim! -Samo trenutak.
Vidi ovog ludaka. Pazi kako voziš!
Ne bi trebalo tako da voziš! Koja budala.
Idete li do pansiona? Mogu da vam ponesem stvari.
-Hvala, nije potrebno. -Hvala, jako ste ljubazni.
Nije dobra ideja započeti odmor s bolovima u leđima.
Oh, kakav si ti pacov!
Hej, momak, ima li mesta za ovo? Polako, unutra su lekovi!
S lekovima treba postupati pažljivo.
Pođite za mnom! Hajde.
-Zdravo! -Dolazim.
-Dobar dan. Vaše ime, molim? -Runeberg. Kao pesnik.
''Visoko na planinama Saarijarvi...'' Ne, nismo rođaci.
-Vaša kabina skoro da ima pogled na more. -To je divno, zar ne?
Sami se snabdevate. Radnja je otvorena do 21h svakog dana.
Ili večeri... Izvinite.
Pansion Oskar. Molim vas, sačekajte. Hvala.
Ima i supermarket nekoliko km odavde.
Već ste upoznali Petrusa...
Ovde je TV, telefon...
Tuševi rade na 15 minuta, osigurajte se da imate presvalku.
Odgovorni ste za čišćenje vaše kabine.
Želim da je vratite u dobrom stanju.
Imali smo nekih neprijatnosti u prošlosti, znate.
Šta dobijem ako napravim 25? To je teško uraditi.
-Možeš da dobiješ Bum. -Odvratno! Ja hoću Tip Top.
Nema pojma. Hej ti! Da li ti misliš da ovaj momak vredi Tip Top?
Ne znam...
-Lotta, tako si trapava! -Nema problemal.
-Da li misliš da on vredi Tip Top? -Ne znam. Možda.
Dobar dan. Izvinite...
Izvinite. Mislio sam da pitam...
-Ovo je Runeberg? -Tačno! Kao pesnik!
-Da li je to tvoj otac? -Nije.
-Da, jeste. -Ćuti, kretenu!
-Hoćeš da igraš minigolf? -Dobro.
-''...on je čekao žetvu.'' -Mi nismo rođaci.
"I delio hleb sa svojom ženom i decom."
''iskopao jarkove i uzorao njivu da seje ponovo."
-Divno, zar ne? -Mi stvarno nismo rođaci.
Divno! Zaista divno!
On dolazi ovamo ujutru i kupuje kondome.
Ne razumem zašto? Uvek je sam. -Oh...
-Izvolite vaše ključeve. -Oh. Lepo, lepo. Broj sedam...
-Ostavio sam vaše stvari na broju sedam. -Kako divan miš!
To nije miš. To je pacov. Nije baš pitom.
Šta sam ti ja rekao! Ne želim da te vidim ovde s pacovom!
-Hteo sam da pričam s Monom. -Nosi pacova napolje odavde!
Sklonite se sa staza! Dole sa staza! Sklonite vašu decu sa staza!
-Ako ih ja vidim na stazama... -Nema problema! Sve će biti u redu.
-Sklonite decu sa staza! -Lotta, ti ideš s nama.
-Vi ste u kabini sedam! -Kabina sedam, tačno!
Lotta! Lotta, i ti!
-Tamo je napolju naš prtljag. -A to je i broj sedam.
-Oh... Pa nije baš veliko. -Nije veliko, ali je skupo.
-Mama, mogu li da spavam ovde? -Ne, tamo ima dva kreveta.
Hoćeš da spavam sa ovim govnetom?
Gunnel, dođi da vidiš! Gčedaj!
-Imaju frižider! -Rune, molim te...
Viktore! Dođi ovamo! Hoćeš da vidiš more?
-Vidš li more? Tamo napred! -Ne vidim ništa.
Mislim da za mene ne može da se kaže da sam debeo, šta ti misliš, Gunnel?
Nisi debeo, ali... Nisam ni ja mršava. Ali definitivno nisam debela.
-Gde je Lotta? -S nekim momkom.
-Aha...! Romansa na raspustu! -Tata!
Rune, molim te. Ja pokušavam da se opustim.
Tata!
lngrid? lngrid? lngrid!
-Šta je? -Ne pevaj.
Jesam li pevala? Izvini. Moja greška.
-Možemo li u vodu? -Da, hoću da se kupam!
Da li je prošlo pola sata? Ne, ostao je još jedan minut.
-Samo jedemo sladoled. -Nema kupanja pre no što prođe pola sata!
Uhvatiće vas grč. Spremni?
Pokazaću im kako se pliva.
Gunnel, uzmi moj sat. On je kreten!
Nema pljuskanja! Nema pljuskanja! Ovo više nije smešno.
Hladno je. Bez prskanja. Mislite na tatino srce.
Mislite na tatino srce!
-Pažljivo, mogli bi da izgorite. -Oh...
Ovde je sunce veoma jako.
Ne dajte da vas vetar prevari, pre no što bude kasno.
-A šta je s tobom? -Ja sam postao imun.
Nećete primetiti, dok ne bude kasno.
-Koliko dugo ste u braku? -Šta se to vas tiče?
Hoću da me ostavite na miru.
Ne ljutite se. Nisam ja kriv što vi njega više ne volite.
Oh...
Zar ovo nije slatko?
Tako sam sretan ovde. Zar ti nisi sretna, Gunnel?
Dušo? Da li si sretna ovde?
-Mogla bih da pitam Dagmar... -Da li si sretna ovde?
Ne, da li želi da pođe s amnom na insitut. Moram da imam sekretaricu.
Ona ne zna ceo program-
ali zna moje navike.
Daj da imamo lep odmor.
-Pitaću Dagmar. -To sad nije važno. Daj da uživamo.
Znaš na šta sam mislio?
Mogla bi da imam pisaći sto u dnevnoj sobi.
Onda bi mogla da radim i kod kuće kad je potrebno.
Verovatno ima puno prekovremenog rada.
Mogu da osetim da će ovo biti top odmor. Top odmor!
Ovo je tvoj top odmor.
Oh ne. Koje usrano vreme. Ne može se igrati ni mini golf.
Sklanjate se s puta, Moskovljani! Loše vreme vam ne može nauditi, nego loša odeća.
-Ideš na plivanje po ovom vremenu? -Postoji mogućnost da bude oluje!
-Uzivaj, Rune! -Nemoj da se pokvasiš.
-Dobro jutro! Kakvo divno mesto. -Da. Izvinite, ja radim.
Šta, za ima sveta?
Hej ti...
Slušaj...
Šta misliš ko si ti?
Na javnom mestu! Trčiš naokolo i...trčiš.
Misli na decu. Jesi li ti pušio travu?
Ovo je ludo! Po nevremenu... Udarićee te grom i umrećeš.
Nisam mislio na to. Voda je topla kad pada kiša.
Šta si mislio kad nisi mislio na ovakve strvari?
Pogledaj se, sav se treseš. Moram te odvesti negde unutra.
Dobrodošao u moju kuću.
Hoćeš piće?
-Nemaš dovoljno godina da bi pio? -Zagrej se.
Ova odeća je puna peska. Moraćeš da opereš ovo.
Hoćeš da vidiš jedan trik?
Gledaj pažljivo.
-Ti i ja? -Naravno.
-Mogao bi da zarađuješ pare ovako. -Dobro...
Ali...šta mi to imamo ovde?
-Da li je to rak? -Ne govori to!
Da li je to stisnuto srce?
Ne, to je zec.
Ali on je mrtav.
-Mogu li da dobijem moj novčanik nazad? -Bože, ti si tako prost.
Kako te tvoja žena trpi?
-Da li si uzeo još nešto? -Otkrićeš to vremenom.
Možda nisam ukrao malog zeca iz tvojih grudi.
Kiša je prestala.
Zar ne znaš da je opasno igrati se vatrom?
Šta da radim kad mi je hladno?
Osim toga nije tačno kako kažu, ko se jednom opeče i na 'ladno duva.
Letiš kao leptiri na svetlost.
''Ako dođeš bliže opeći ćeš se..."
''A ipak dolaziš bliže''
Vidiš, setio sam se.
Moraš nežno da zatvaraš vrata.
-Gde si bio? -Šetao sam.
-Gde ti je kabanica? -Zaboravio sam je...u kafeteriji.
-Idemo na ručak tamo. -Baš divno.
Idite vi napred, zaboravio sam nešto.
Petrus? Petrus!
-Evo tebe. Gde si bio? -Moja kabanica? Gde ste je našli?
-Ove. Zaboravio si je ovde. -Naravno, baš sam glup.
-Šta je? -Ništa.
-Ne volim krompir salatu. -Ali dobra je.
-Mama, znaš da ja ne volim... -Ti obično voliš krompir salatu.
Sve te priče o gojaznosti. To je dobro na neki način.
-Ne govori da je hrana odvratna, Kalle! -Popij sve ili ćeš presušiti.
-Morali su sve da prekreče. -Prvi put posle rata.
-Kog rata? -Burskog rata.
-Divno cveće. -Plastično.
Ti činiš da izgleda kao pravo jelo.
Zar nisu zgodne? Hjördis and Evelyn. Dolaze ovamo svake godine tri nedelje.
Da li su homoseksualci?
Samo malo.
-Kalle! Ne govori tako! -Ali jesu li?
-Gde je on to pokupio? -Mora da je video na TV.
-Nisam ja kriv! -Smitite se. Ovde smo svi normalni.
Tata, izgledaš kao svinja a svinje ne igraju fudbal.
Ha! Gol.
Ne smeš da koristiš ruke!
Ne možeš da voziš tako, ovde se igra fudbal.
Tužiću te upravniku!
Voziti tako. To je opasno!
Dušo? Budi iskrena, da li bi trebalo da imam još dlaka na grudima?
Šta ti misliš?
Da sam htela nešto dlakavije, udala bi se za kera.
-Postajem deblji i ružniji.. -Veliki si i lep.
Pre si bio malo mršaviji. Sad ličiš na pravog muškarca.
Zar ne misliš da je ovo malo previše?
-Da li te to brine? -Ne, samo sam mislio...
-Dobar si ovakav kakav si. -Mama, mogu li da dobijem čašu vode?
Dolazim, Kalle.
Idem u noćnu šetnju.
Prijaće ti. Da, dolazim. Šta je?
Evo ti voda, Kalle. Izvoli.
-Mama? Gde je kraj svemira? -Gde je kraj svemira?
Šta da ti kažem...
Može se reći da se svemir završava tamo gde počinje.
To je ovako, svemir je beskonačan i počinje i završava se na istom mestu i u isto vreme.
Ako ga zamisliš kao krug...
Beskonačnost. Svemir je beskonačnost...
Da li razumeš? -Pomalo.
Da...
Ne mogu ti više reći.
-Zdravo. -Zdravo.
-Imam posla. -Puno posla, vidim.
Da li si hteo nešto?
Taj trik koji si uradio s mojim novčanikom stvarno je nešto posebno.
Bio sam malo zatečen. Nisam bio ljut.
Mogao bi da me naučiš trik s novčćem, voleo bih da ga pokažem mojoj deci.
To bi bilo zabavno. Onda bih mogao...
Aj, aj!
Ne prosipaj prljavu vodu ovde! Rekao sam ti milion puta.
-Lepo vreme! -Malo prevruće.
-Stvarno uživamo na suncu. -Da, ja moram da operem ovo.
Zaposliš klince koji žele da zarade za vreme leta-
-ali svi su retadirani.
Samo pokriju dno kante vodom.
A onda razmazuju to govno okolo. Satima.
Onda misle da su uradili dobar posao. Ne,ako hoćeš da uradiš dobro moraš sam.
Izvinite, da li vi pričate o imigrantima?
Pitam se da li imamo slobodu govora u našoj zemlji?
-Prema imigrantima se uvek ophodimo u svilenim rukavicama. -Reci nešto.
-Moja žena je pola Finkinja, pola Šveđanka. -Ne možemo da govorimo otvoreno...
Nije nam dozvoljeno ništa da kažemo o masovnoj imigraciji.
Navaljuju kao pacovi.
Kako oni mogu da dođu ovamo? To ja pitam vas.
Ja ne mogu da odem nigde!
Živim pored aerodroma. U slučaju rata bio bih prva žrtva.
Zašto ne mogu da odu u njihove zemlje i služe tamo?
Mi sebi ne možemo da obezbedimo dečiji dodatak, zdravstvenu zaštitu...
-Veliki skandal! Eto šta je ovo. -Ruka mi je skliznula.
-Slučajno! -A ti samo tojiš ovde!
-Da, ti samo stojiš ovde! -Ti stojiš isto kao i ja!
Ne krivi mene. Ja stojim na drugom kraju radnje.
Ne znam da li je ovo neka šala!
Možda bi tebalo da se smejem. Ha!
To nije fer. Stajala si isto kao i ja.
Ti si takvo čangrizalo.
Bar me pogledaj u oči. Evo. Sad je gotovo.
-Ko ne pokušava da bude srećan? -Ti, ti, ti!
Luda sma od sreće! Tolko sam srećna da ne znam ni kako se zovem.
-Prava si kučka! -I ti si.
Možemo li da platimo? Vidi šta smo uradili.
Tako je to za vreme odmora. Svi negde žure.
-Ista stvar svake godine. -Ista stvar?
-Možemo li ovo uzeti na kredit? -Ne, ne na kredit!
Onda naplate više.
Sad možeš da izađeš. Nemaš se čega plašiti.
Zato što kažu da u zdravstvenoj stanici uzimaju krv.
A to uvek boli.
-Hoćeš da vidiš trik? -Da.
Ova ruka.
Još jednom.
Ovde!
-Rekao sam ovde! -Ne, čini to.
-Nije trebalo da pokažeš prstom. -Ali ovde je!
-Ti varaš! -Ne varam, Viktore!
-Tata je mrtav. -Mogu li da igram minigolf?
-Hajde da ga sahranimo sutra. -Ići ću ako mogu da igram minigolf.
-I ja hoću da igram minigolf. -Ne, ti ne možeš.
-Kako se tata zvao? -Rune. Ti to znaš.
O čemu razmišljaš?
Ni o čemu.
Kao i obično.
Ovo je za tebe. Sviđa ti se boja?
-Za mene? -Mmm.
Čak iako mi nije rođendan? Tako si ljubazna.
Mogu i ja ponekad da budem ljubazna.
-Možeš li? -Da, mogu.
Šta bih ja bez tebe. Ja sam najsrećniji čovek na svetu.
-Mama! Tata! -Deco!
-Šta mislite kako ste vi došli na ovaj svet. -Roda nas je donela na vaša vrata.
Evo ih. Savršena porodica.
Slika savršene porodice.
Moram da vas slikam!
-Ne, ne izgledam lepo. -Izgledate, vi ste jako lepi.
Vaš muž i ja imamo isti smisao za humor.
Ja sam bio isti kao on kad sam bio u njegovim godinama.
Morate ustati. Hajde da napravimo grupnu sliku.
Da li je Kalle ovde? Kale, dođi ovamo.
-Runebergovi! -Tako je.
-Zdravo. -Zdravo.
Ptičica. Da...
Ako mi date adresu poslaću vam jednu kopiju.
Imaju onu novu stvar... Treba samo jedan sat za razvijanje.
Gledaš u mene. Zašto? Nema razloga da me gledaš.
-Tako si čudan. -Ne, ti si čudna.
Jako si čudna u poslednje vreme.
Prestani da gledaš u mene! Ti si sramota za ljudski rod.
Gde tata ide?
Hjördis, on je opet to uradio. Da vidimo šta ti imaš.
-Briijantno! -Petrus će biti mađioničar!
-Šta ti želiš da budeš? -Ja sam malo star za to.
Glupost, pa on je još dete.
-Ja ću biti udovica carica. -Ja ću biti malo pijana.
Glumac.
Glumac. Voleo bih da budem glumac.
-Šta? -Bio sam primljen na Akademiju drmaskih umetnosti.
Ali činilo se...
Ostalo mi je još pola godine na Tehničkom fakučtetu.
Pomislio sam da bih mogao da konkurišem Na Školu dramskih umetnosti neki drugi put.
Inače bi 4 godine na fakultetu bilo izgubljeno vreme.
Tako sam mislio onda.
-Bože, bože... -Jadničak.
-Rune, dolaziš li? -Tata, mi ručamo.
Vidimo se.
-Hoćeš li ići na plivanje kasnije? -Ne znam.
-Biću ovde ako se predomisliš. -Dobro. Ćao.
-Prestani. Sad si ti na redu. -Ne, ti si na redu!
-Zar ne možemo imati malo mira i tišine za stolom? -Možemo li posle igrati monigolf?
-Rekao sam da ne. -Ali Lotta ide da igra.
Ja sam tako odlučio. Ne možete igrati svakog dana, skupo je.
Ali Lotta ide da igra svakog dana, ti stari prdonjo!
Lotta mora da igra više od Kallea.
Mogli bi da budu malo zahvalniji. Ja sam iznajmio ovu kabinu, na posletku.
-Moramo biti fer. -Da, to bi bilo lepo.
Nije to tako skupo.
Žvakaću sa otvorenim ustima dok mi ne daš da igram minigolf.
Zatvori usta ili ću te oterati od stola
Zatvori usta!
Ovo je bilo divno. Dajmo ruku Kalleu da nas još jednom uvuče u nevolju.
-Idemo svi da igramo minigolf. -Kreten.
Dozvoljeno vam je samo osam igri po stazi.
Ove staze postaju prilično neprijatne.
-Uvek moram da pazim na leđa. -Oni sad ionako idu u krevet.
Osam igara, čuo si! Imao si bar 7 do sada!
-Ali Lota će da ostane. -Lotta je dve godine starija od tebe!
Osim toga mislim da Lotta želi da ostane sama sa njenim dečkom.
-Hladno je. -Divno je.
-Tako i ja mislim, ali divno je. -Da, prilično hladno.
-Postaje malo studeno. -Sutra sam slobodan.
Da li si jak koliko se praviš da si?
-Pipni ovo! -Neću...
Ja se gojim i sve...
I ja i moja žena. Izgubili smo naša tela.
Mi smo stari. Dupe nam visi, stomak nam visi, grudi...
Ipak mislim da smo privlačni jedno drugom. Smešno je kako...
-Gunnel je bila jako lepa kad je bila mlada. -Još uvek je lepa.
Mi vodimo ljubav, ali...
Sutra nema šta da radim, mogao bih da ti pokažem okolinu ako hoćeš.
Da... Ne znam. Ne, mislim da ne.
Ko je od nas dvojice višlji?
-Ti si višlji. Ali to je u redu. -Ko si ti ustvari?
Ja sam mađioničar.
Proklete bube! Siguran si da hoćeš ovo?
-Da. milsim da hoću. -Ali ne možeš staviti karte ovako!
Oh... izvini, moja greška.
-Ne možeš da je uzmeš nazad, draga. -Ali sad ste joj videli karte!
-Pa šta onda? -Sad smo izgubili zahvaljujući Ingrid!
-Nadam si da si sretna, lngrid. -Izvini, ja sam kriva.
Hajde da nastavimo da igramo.
Moraš da se čuvaš. To je zamka.
To je sve što vredi.
To važi i za Gunnel.
Rekao sam da sam najsretniji čovek na svetu-
-i nadam se da je bog čuo kako sam brzo zažalio zbog tih reči.
Bojim se da bi on mogao da kazni moju nezahvalnost rakom.
Jebi ga...
Ne znam u čemu je smisao.
Jurim kroz život kao... Japanski turist.
"iskoristi dan, kupi kameru, brzo!"
"Razvij sliku"
"To je tvoj život!"
Otvori usta.
Pokazaću ti trik.
-Mama, tati nije dobro. -U redu je. Osećam se divno.
-U redu je, Viktore. Vrati se u krevet. -Ali on neće da prestane!
Šta se to sa mnom dešava? Šta se to sa mnom dešava?
Gde je dođavola cenolepilica?
-Zdravo. -Znate li onog mladića...
Mona, da li si vidella cenolepilicu? Datum je istekao ovom.
-Prodajemo u pola cene? -Mislio sam da ga preštampam...
Oh bože! Nema tu nšta loše.
C vitamini su možda izgubili snagu, ali jebi ga, leto je.
-Video sam cenolepilicu napolju. -Hvala.
-Hoćete kondome? -Ne, ne, ne.
-Onaj mladić, da li je ovde? -Petrus! Imaš društvo.
Petrus!
-Zdravo, Rune. Hvala za ono juče. -Hteo bih da sa tobom pričam o nečem.
Sad slušaj dobro!
Šta mi to radiš? Ne mogu da jedem, ne mogu da spavam, ne mogu da pijem...
-Trudan si. -Ne zajebavaj se.
Oh, ja sam kriva. Mislila sam da je ovo ženski wc.
Ja sam samo... Pa... Izvinite.
-Jesi li čuo šta sam ti rekao? Uđi ovamo. -Ti si u krizi srednjih godina.
-Moram da se vratim na posao. -Ja ne želim to.
Ne mogu uvek da budem s tobom. Obećao sam Gunnel.
-Oh, zdravo... -Zdravo, Hjördis.
-Ovde je baš gužva. -Izgleda da ovde nema dovoljno prostora za smeštaj.
Izvinite. Htela sam samo da kažem da meni možete verovati.
-Kako to mislite? -Oh, Izvinite, izvinite.
Idem do Gunnel i sve će biti kao i obično.
Ovo nije ništa. Ovo mora da bude ništa.
Ništa se nije desilo, ništa se neće desiti. Nikad se više ništa neće desiti.
Dobro jutro. Dobro jutro!
-Alo! Hej! -Hej...
Zaboravio sam da ti kažem, da sam nekom obećao da ću s njim ići na pecanje.
-Šta? Koliko je sati? -Znam da ovo zvuči ludo, zar ne.
Ali ti imaš tvoj posao a momci mogu da igraju minigolf...
-Kažeš da ideš na pecanje? -Mogu li da idem i ja?
Nema te zadnjih nekoliko dana. Kakvo je ovo letovanje?
-Mogu li da idem i ja? -Ne, bilo bi ti dosadno.
-Molim te, tata! -Zašto on ne može da ide?
Morao bi da ćutiš i sve...
-S kim pecaš? -Kako se on zove?
-Da nije čovek u bade mantilu? -Ne, nije on.
Onaj mladić sa biciklom. On će me naučiti kako se peca.
Pa si morao da se tuširaš zbog toga? A Viktor ne može da ide?
Zašto mene uvek ispituju u ovoj porodici? Zašto?
-Idi onda! Idi da pecaš! -Idem, idem!
Tata neće da bude s nama već s njegovim drugarom pecarošem.
Moraćemo da se zabavljamo sami.
-Tata? -Šta je?
Sretno pecanje.
Hajde da probamo ovo. Izaberi jednu kartu.
Da, video sam je sad.
Stavi je nazad na neko mesto...
-Da... -I... promešaj ih...
-Hokus...pokus... -Moraš da odvučeš pažnju publici.
"Neke dobre pantalone vidim tamo" i slično.
Ne zaboravi da odvučeš pažnju publici.
Ja ovo nikad nisam osetio u mom životu.
Lepo je to što si rekao.
I iznenađenje, iznenađenje... Ovo je tvoja karta!
Karo osmica. Moraćeš ponovo.
Ali bio si dobar u ometanju publike.
-Dobro. Zapamtio si kartu? -Mmm.
-Ova. -Ti si lud.
-Nekad su takve ljude spaljivali. -Znam.
-Izgubili ste muža, vidim. -Da, vratiće se on uskoro.
Mislim da je pravo vreme da snimam film.
Nije štap tako opasan, nego torba-
Ne gojite se vi od kobasice, nego od sosa!
Moj muž je na putu. Otišao je po sunčane naočari.
-Da li Kalle sme da ide tako daleko? -Sigirno da ne sme. Kalle, vrati se nazad!
Pomozite mi. Kalle! Kalle!
Šta se dešava ovde? Marš odavde!
-Naše pile! -Šteta! Šteta!
Izvoli ljubavi. Ako me izviniš...
-Mama, Ja sam jako gladan. -Ćuti! Viktore, Kalle...
Mama ima slom živaca, vidite.
Mama će sad da legne,zato što je mama na odmoru.
Makar da uživa na suncu.
-Nemoj da stojiš na stazi, kretenu. -Mama, Kalle me udara.
Ne udaraj Viktora štapom, Kalle.
-Zdravo. -Zdravo.
Sačekaj trenutak.
-Gde je moj muž? -Ja sam morao da radim.
Zar ti ne misliš da je čudno što ja tebe treba da pitam gde je moj muž?
Kalle, ne udaraj Viktora štapom. Već sam ti rekla!
-Kako je bilo na pecanju? -Pecanje?
Da, tebalo bi da imaš makar jedan štap kad ideš na pecanje, ali ti nemaš.
-Gde si bio ceo dan? -Ti stvarno to želiš da znaš?
-Ne znam. -Pozvao sam Runea na ručak.
Stvarno? Pa, šteta, jer Rune ruča s njegovom familijom.
Rune je otac troje dece, razumeš-
-i on ima pravo da provodi vreme s njima.
Ako apsulutno treba da ručaš s njim, onda nam se pridruži.
Mislim da neću.
-Pa nije neka šteta. -Mama, on me je opet udario!
Pa vrati mu nazad, glupo derište. I ti imaš štap, zar ne?
Ti ne ideš nigde. Kupila sam škampe.
-Ali obećao sam. -Opet onom domaru?
-A šta je sa nama? -To je samo na kratko.
Rune, molim te. Mi slavimo.
Malo prijatnosti, znaš. Ti i ja.
Tata? Kad imamo škampe ti jedeš glave.
-Inače je šteta. -A vino. Kupila sam vino.
Idi onda. Popiću ga sama.
Ne znam šta misliš da radiš, ali igraš se vatrom.
-Šta treba da radim kad mi je zima? -Zar ti misliš da meni nije zima?
Hladna sam kao pakao!
Idi onda!
-Gde je on? -Tata? On je otišao.
Petrus?
Dođi ovamo,učiniću da tvoj živit nestane tako da više nikad ne bude isti!
-Mislio sam da ćemo ručati? -Tačno! Daj mi tvoju kapu.
Genije, ludak, bog golo srce, gola koža
Ja sam glad, ja sam snaga, krv koju ti nikad nisi imao
Jebo babu gore na nebesima!
Aj!
-Idi po Petrusa. -Danas mu je slobodan dan.
Baš me briga. Vanredna sitiacija je vanredna situacija.
Ovo nije bilo potrebno, zar ne?
Baš naprotiv.
-Šta mi to radimo? -Ko to zna.
-Ovo je ludo. -Ludo...
-Ludo...
Jesi li tu? Petrus?
-Odlazi! -Šta to radiš?
-Ja sad ulazim. -Odlazi! Hoću da budem sam!
Onda ću otvoriti sam.
Jedan, dva, tri
-Šta se ovde dešava? -Hoću da odeš!
Prozor je razbijen. Da li bi hteo da...
A šta je to ovde?
-Mora da sam zadremao na trenutak. -Oh izvinite...
Zdravo. Ovde je vazduh tako gust.
Morao sam malo da dremnem.
Oh, vidi koliko je sati.
Moram sa da se vratim. Nije tako kako izgleda.
Kao što sam rekao... Kasnim.
S tobom ću kasnije, mladiću! Jebi ga...
Jebi ga!
Ja ovo više ne mogu da podnesem. Muka mi je. Idemo kući!
Juče je bio strašno. Jako strašno.
Da li si video izraz na njegovom licu?
Šta si radio jutros? Igrao sam miniglof - sam.
Napravio nekoliko novih rekorda na stazi.
Mi se vraćamo kući danas-
''Ginisova knjiga rekorda''... Znaš...
Znaš, ima jedan čovek koji je proveo život bušeći rupe u svojoj glavi.
Znaš li koliko je rupa napravio? Dvadeset!
Ali ne zna se da li je to bila istina.
Hteo sam samo da se pozdravim.
Zašto?
Smešno je što to pitaš. Ti bi trebalo da znaš.
Da li je to zbog mene?
-Ja sam oženjen. -Znam.
-Ja imam troje dece. -Znam.
-Stariji sam od tebe 20 godina. -Dvadeset pet.
-Ti stvarno ne želiš tvoj život. -Ja ne želim?
Ne, možda ne želim.
Teško je manjati ako ne znaš šta da promeniš.
Šta će biti sa mnom?
Tebi će biti dobro. Ti si mlad.
Znam da misliš da sam ja kukavica.
-Ali to nije zločin. -Da, jeste.
-Ja sad idem. -Zbogom-
Žalićeš zbog ovog do kraja života
Lotta? Da li si spakovala torbu? Zar nisi ništa spakovala!
-Ne, zato što ja ostajem. -Moramo da idemo.
Upoznala si Jonasa, to je dobro i zaljubljena si...
Tako si glupa! Zla i nepoštena!
Mi moramo da idemo kući. Znam da je to teško.
Ali ako je on tvoja prava ljubav... Možete se uvek dopisivati.
To nije isto!
Upoznaćeš mnogo zanimljivih muškaraca i udaćeš se.
-Lotta, ne treba da se prepiremo! -Ja ovo nikad pre nisam doživela!
Pa, ni ja ovo nikad pre nisam doživela!
Pakuj torbu i idemo! Počni!
Ne, ostaću u ovoj fotelji!
-Dobro jutro. -Čistite, vidim.
Smešno je , izbacis svo đubre napolje a posle ga vraćaš unutra.
Trebalo bi izbaciti sve.
Ili spaliti. To bi bila lomaca.
Lomače su uvek lepe. Liče na kontrolisani haos.
Zar nisu?
Neki gosti nam danas odlaze.
Znači vi odlazite? Šteta. Da li ste se lepo proveli?
Naravno da jesmo. Zbog mog muža, on je...allergičan.
-On je malo alergičan. -Plati čoveku pa da idemo.
Proverio sam čišćenje. Kad bi svi naši gosti bili kao vi...
-...mi ne bi imali nikakvih problema. -Dajete sve od sebe, znam.
-Stvarno moraš da ideš? -Moram.
-Obećaj mi da ćeš mi pisati? -Ako mi ti obećaš prvi...
Već sam počeo da ti pišem.
-Ja sad moram da idem. -Čekaj.
Šta je?
-Nije važno... -Dobro.
-Lotta? Ideš li? -Čekaj.
Hvala vam na svemu.
-Izvinite, domar nije mogao da dođe. -Nema problema, sami ćemo poneti naš prtljag.
-Rune... -Idem.
Ti samo osmatraš. Ali mi koji zaista tražimo nekog-
-nikad nećemo naći ništa odistinski za sebe.
Naši životi plod su mašte.
Letimo kao leptirovi dok se naše svetlo gasi i padamo na zemlju.
Pokušavamo da živimo pristojan život.
Neki od nas sretniji su od onh drugih.
Ponekad sretnemo ljude koji traju-
-i gradimo im gnezda u našim srcima-
-i postanemo njihovi anđeli čuvari-
i molimo za njih.
Britt! Britt! Zar nije trebalo da ostanete još nedelju dana?
Znate kako idu te stvari...
-Šta se dogodilo -Rune je imao jedan od njegovih ispada.
Muškarci su dobri samo za jednu stvar, a ni za to nisu dovoljno dobri.
Prestani da se tučeš, Kalle! Zašto uvek moraš to da radiš?
-Moraš li da gledaš TV, prva stvar koju si uradila? -Tebi govorim.
-Promeni kanal. -Neću.
-A ovo je sauna. -Jako lepo. Mora da si sretna.
Rune je to želeo. Dobra je za sušenje veša.
Zaboravila sam da odmrznem škampe.
Imaćemo divno veče.
Moraću da napravim najbolje dok smo još mladi.
Još kafe? Novi posao je doneo puno stresa ovde.
Viktor je u međuvremenu počeo da kašlje.
Čovek se uvek oseća loše zbog dece.
Za Lottu ja sam samo još jedna "kučka".
Znaš li kako me je nazvala? "Pička".
Stvarno, gde si postavila liniju? Nikom ne treba reći da je pička.
Znaš kako kaži, "Biti pička i imati pičku to su dve različite stvari."
Ovo je lepa slika. Slikali ste se ovog leta?
Da, sčlikali smo se na plaži. Slikao nas je čovek koji živi tamo.
Neprijatan tip, moram da kažem.
Zašto si tako ljuta na Runea?
Nisam ljuta... Pa, znaš...
Nije važno. Ovo nije lepa slika.
Ne, činjenica je... Mis mo sad dobri.
Tamo je bilo malo... Malo ovog leta, ali...
Sad je sve...sjajno.
Kako da to kažem? Mi smo...
Mi smo sad dobro.
Podnošljivo, misliš.
Tata? Ne mogu da spavam.
-Ne mogu ni ja. - Pričaj mi priču o malom zeki.
-Ni on ne može da spava? -Sve radiš pogrešno.
"Ne možeš da spavaš? Ja znam malog zeku"
"On svake noći ide na spavanje sa svojim dugim uhom na obrazu."
Zar si zaboravio?
Ono što hoću da kažem je? "Mi ne možemo više ovako"?
Ja treba to da kažem.
Upoznao sam nekog.
Opei ruke i dođi da jedeš. Oh to si ti, dragi.
I ti možeš da opereš...
Šta je bilo? Izgledaš tako čudno.
Skini kaput i sedi za sto.
Upoznao sam nekog.
Zar nisi čula šta sam rekao? Upoznao sam nekog.
Oh...
-Ko je ona? -On.
Šta si to rekao?
Pa to... To je smešno. Kažeš mi da...
-Moraš da pokušaš da razumeš... -Ne moram ja ništa!
Ja ne razumem ni samog sebe. Ja sad moram da idem.
Odbacuješ me kao upotrebljenu rukavicu?
Ja sad ne znam mnogo o ljubavi. Ja moram sad da idem.
Ne možeš to da uradiš!
Ne možeš! Sto je postavljen!
Hajde da ne pričamo o tom. Hajde da jedemo.
Da li bi pozvao decu?
Kalle, Viktor, Lotta! Ručak!
Ručak! Ručak je na stolu!
-Rune! -Tata!
Rune, vrati se! Rune, vrati se!
Mama? Gde su Viktor i tata?
Tata? On je...možda u sauni.
Ne, samo sam se šalila. Kalle, ne radi to!
Tata i Viktor su otišli kolima. Ne znam, možda u bioskop.
Neću ponovo da ti govorim!
Mislila sam da ćemo imati prijatno veče.
-Još škampi? -Ne, ja ih neću jesti.
Tata će se verovatno brzo vratiti. Čujete li zvuk motora?
Kalle! Ne koristi rukave, uzmi salvet!
-Živeli. -Živeli.
Mama, šta to radiš?
Sve je u redu, Kalle.
Mama samo spaljuje neki stari krš.
Gde je on?
Ala ste me iznenadili! Runeberg, je li tako?
Petrus, mađioničar. Gde je on?
Oh, on? Taj mali pacov! On je otišao davno.
Napustio nas je dan posle kad ste vi otišli.
Ako ga ikad sretnem naučiću ga par stvari.
Hej, pansion je zavoren!
Kuda ste pošli?
Tata?
Tata!
Tata! Tata!
Tata!
Tata? Prestani, tata!
Zar ne znaš da je opasno kupati se po kiši?
Nisam o tom razmišljao. Voda je topla kad kiša pada.
Ti si rekao da je to ludo.
To je ludo... i oslobađajuće.
Preveo Mita
Ono što sam tražio, ono što sam video što sam izgubio, što sam dobio
Ono što sam sanjao da ću se usuduti jednog dana
glad, snaga hrabrost koju nikad nisam imao
Trenutak jakosti
Bojim se za moju sutrašnjicu i žalim moju jučerašnjicu
Dok vatra gori pored okeana
Crtam po pesku ali talasi dolaze
i brušu sve sa plaže
Ono što sam tražio, ono što sam video što sam izgubio, što sam dobio
bio sam ja.